Följer oss live och välkomna till dagens pressträff.
På pressträffen medverkar.
Minister för civilt försvar, Carl-Oskar Bohlin och Charlotte Petri Gornitzka,
generaldirektör för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.
Under pressträffen kommer en PowerPoint presentation att visas.
Efter pressträffen kommer PowerPoint presentationen och sändningen att finnas tillgänglig
på regeringens webbplats regeringen.se.
Hjärtligt välkomna hit till den här pressträffen med mig.
Och med Charlotte Petri Gornitzka, generaldirektör för MSB.
Vi är här i dag för att berätta om den
här.
Den nya broschyren som kommer att skickas ut till alla
Sveriges hushåll.
Den nya versionen av Om krisen eller kriget kommer.
Det har gått sex år sedan en sådan här broschyr
togs fram senast.
Och en ny osäker omvärld kräver ett skärpt beredskapsarbete i
hela samhället.
Och i detta så är den här nya foldern naturligtvis
en instrumentell del.
För att rekapitulera, vad är det som har hänt sedan
senast Sverige tog fram en sådan här broschyr.
Jo, det militära hotet mot Sverige har ökat.
Ett väpnat angrepp kan inte uteslutas.
Hotbilden är mer komplex än tidigare.
Den omfattar cyberattacker, påverkansoperationer och risken för sabotage.
Den vilar i insikten om att kriget är det yttersta
hotet mot vår frihet i vårt samhälle, och att Sveriges
motståndskraft behöver förstärkas.
Det här är naturligtvis inte minst tydligt mot bakgrund av
det som nu sker i Ukraina, och en del av
de slutsatser därifrån som Charlotte kommer berätta mer om, om
en liten stund finns inbakad i den här foldern.
Den här broschyren avspeglar samtiden och så har det varit
även vid de tidigare tillfällena, då den här typen av
broschyr har distribuerats brett till svenska folket.
Det är framför allt under andra världskriget och under det
kalla kriget som breda hushållsutskick har gjorts tidigare.
Även om de har publicerats i flera olika iterationer däremellan,
så har hushållsutskick gjorts vid några tillfällen, och den senaste
gången som det skedde var alltså 2018.
I Sverige har vi historiskt inte varit rädda för att
tala om kriser och krig.
Det är en del av vår styrka. I en internationell
kontext.
Så kanske det har verkat skrämmande och alarmerande.
Men här i Sverige så informerar vi för att skapa
lugn.
När man som individ vet vad man ska göra i
en kris blir det lättare att hantera både oron och
själva situationen.
Saklig och tydlig information skapar trygghet.
Broschyrerna har ett mycket tydligt syfte att öka människors kunskap
om hur de kan förbereda sig för olika kriser, höjd
beredskap och ytterst krig.
Det här är då 2024 version av broschyren.
En broschyr för allvarstid.
Det säkerhetspolitiska läget har försämrats.
Sverige har gått från att vara alliansfritt till att vara
medlem i Nato.
Och allt detta sammantaget har gjort att vi har sett
behovet av att ta fram en ny broschyr för en
ny tid.
Det här regeringsuppdraget gavs till MSB i mars och ett
utskick kommer att ske till alla Sveriges hushåll senare under
hösten som vi återkommer till.
Innehållet har uppdaterats för att ge.
Tydligare och mer aktuella rekommendationer.
Det är en längre volym den här gången.
Det är mer information.
Men informationen syftar också till att vara mer lättillgänglig med
checklistor och annat.
Tonaliteten är mer direkt och konkret för att matcha den
nya.
Den nya verkligheten och bildspråket i broschyren förmedlar enligt vår
uppfattning ett starkare visuellt budskap.
Låt mig bara inledningsvis, innan jag lämnar ordet till till
Charlotte, redogöra för några centrala uppdateringar och förändringar i i
den här nya broschyren.
Det handlar bland annat om en förtydligad information om vad
som gäller under höjd beredskap och hur den svenska totalförsvarsplikten
är utformad och vad förväntan på varje svensk medborgare mellan
16 och 70 år.
Varje person boende i Sverige mellan 16 och 70 år
är.
Ett annat viktigt avsnitt är det om befolkningsskydd och hur
man skyddar sig på olika sätt.
Alltså inte bara genom användning av skyddsrum utan också andra
skyddade utrymmen och hur man kan arbeta med med utrymning
om det skulle bli aktuellt.
Det här är ju delvis baserat på lärdomar
från Ukraina.
Nytt för den här upplagan är dessutom kortfattad information om
kärnvapen och hur vi förhåller oss till den typen av
hot.
Det innehåller också ett segment om psykologiskt försvar och om
digital säkerhet, alltså någon form av grundläggande cyberhygien för alla
invånare.
Och avsnittet om det psykologiska försvaret handlar ju om hur
man ska förhålla sig till att främmande makt och aktörer
utanför Sverige använder desinformation, vilseledning och propaganda för att försöka
påverka oss.
Och med det tänker jag att jag lämnar ordet vidare
till Charlotte.
Tack så mycket, ministern!
Jag vill börja med att understryka just det som ministern
säger om betydelsen av den här foldern eller broschyren, i
arbetet med att bygga det svenska totalförsvaret.
Den är ett viktigt bidrag till att öka vår gemensamma
motståndskraft.
Broschyren som sådan.
Den ger oss möjlighet att i direkt kommunikation med befolkningen
öka kunskapen om den roll som vi alla har inom
totalförsvaret.
Jag vill också understryka att den här versionen av broschyren,
den trycker inte enbart på mig och mitt ansvar, utan
den trycker också på att jag ska kunna ta hand
om mig själv, men också sträcka ut det till att
handla om hur jag i handling arbetar mer med att
ta hand om de som är nära, och hur vi
kan hjälpas åt att bidra om krisen eller kriget kommer.
Vi har tagit lärdomar av några särskilda händelser mellan de
här broschyrerna den förra 2018 och den här nu 2024.
En utgångspunkt är ju kriget i Ukraina och vi lär
oss väldigt mycket.
Ska jag säga, från kriget i Ukraina.
Det som vi tar fasta på i det här sammanhanget
är att vi som befolkning måste förstå att civilbefolkningen är
en måltavla i det moderna kriget, och att civila mål
är i allt större utsträckning.
Det det handlar om, vi måste förstå det.
Vi måste också förstå hur avgörande det är med civilbefolkningens
motståndskraft.
Vi ser och lär oss av Ukraina, där befolkningen i,
som vi ser i all utsträckning fortsätter att leva i
vad vi skulle kunna kalla ett normalt liv.
Fast det är en sån stor påfrestning.
Och det är egentligen vad det handlar om.
Att kunna fortsätta att leva så normalt som möjligt och
därmed visa på en uthållig motståndskraft.
Men vi lär oss också konkreta saker från Ukraina.
Man kan uttrycka det kanske lite slarvigt som stort och
smått, men egentligen är väl allt stort.
Vi lär oss till exempel vikten av att vara tydlig
i kommunikationen om hur ska jag hitta mitt skydd?
Vad gäller när det gäller att arbeta med utrymning och
skyddsrum och så vidare?
Det måste finnas en tydlig information om det.
Den är tydlig i den här broschyren, men vi lär
oss också om att förut har vi pratat om hjärt
och lungräddning som viktigt och det är viktigt.
Men det kriget lära oss är.
Att kunna stoppa blödningar är en väldigt viktig kunskap att
ha och den tar vi upp i broschyren.
Vi lär oss också från 2018.
Vi gjorde ju en del mätningar kring den broschyren och
det som de som läste den broschyren sa efteråt var
att det jag framförallt har lärt mig av att läsa
den här broschyren, det är vetskapen om mitt egna ansvar.
Över hälften av de som som läste broschyren sa att
det är det jag framförallt tar med mig.
Det vi också märkte i februari/mars 2022 var det
stora intresset för att faktiskt använda sig av broschyren.
Det var enormt många som beställde den.
200 000 postbeställningar.
Det är lite gammaldags, men också tiotusentals beställningar över internet.
Från att ha varit hundratals.
Vi vet också att broschyren används.
Den är ett hjälpmedel.
Och det är viktigt för oss nu när vi går
vidare, att den här broschyren ska vara tydligare, men också
att vi ska kunna nå ut till fler.
Och det tar vi också fasta på från coronapandemin.
Vi vet att vi behöver vara ännu tydligare i hur
vi informerar för att det ska bli begripligt, väldigt konkret.
Det finns punktlistor i den här broschyren.
Det är sådana saker som kan förefalla lite väl banala,
men som har betydelse när man ska söka kunskap.
Men vi vet också att vi måste arbeta tillsammans med
andra för att nå längre ut i samhället.
Det här är en broschyr som är hela Sveriges broschyr,
och vi måste arbeta för att genom civilsamhället nå ut
ännu bredare.
Och därför vill jag också passa på att ni ser
på bilden att det är fler än MSB som har
varit med och samverkat i framtagandet av den här broschyren,
alltifrån Försvarsmaktens självklara roll till också civilsamhället och inte minst
inom ramen för civilsamhället.
Också organisationer som jobbar med funktionsnedsättning, funktionsvariationer och så vidare.
Så oerhört viktigt.
Och passa på att rikta ett tack till ett fint
samarbete under vad
Ändå en ganska kort tid för myndighetssamverkan.
Så idag då, så är det den första kommunikationen av
den här foldern och arbetet pågår Intensivt medan vi är
här.
Den är nu på tryck och den kommer att komma
ut till alla hushåll den 18 november.
Så vi är alltså ute i tid för att kunna
förbereda oss på att det kommer en broschyr.
Den kommer att rullas ut till alla hushåll under en
period av ungefär två veckor, och allt kommer då att
finnas tillgängligt på msb.se.
Och vad menar vi med allt.
Jo, det kommer att vara översättningar till elva språk.
Det kommer att vara teckenspråk, punktskrift och inlästa versioner och
det kommer att finnas från 18 november på msb.se.
Vi använder den här tiden fram till det här datumet
för att vara beredda på att kunna svara upp mot
frågor som kommer.
För det kommer mycket frågor.
Därför vill vi nu skapa uppmärksamhet så att vi står
redo att göra det.
Och jag ska säga att från och med idag så
finns broschyren tillgänglig på msb.se i pdf format, men den
tryckta.
Den kommer i brevlådan från och med den 18 november.
Broschyren är en viktig del i arbetet med att bygga
totalförsvaret och inte minst det civila försvaret.
När vi förbereder oss för det värsta scenariot.
Men vi lever i en tid av parallella kriser, så
det är viktigt att vi här och nu kan känna
ett ansvar för att kunna klara oss själva, så att
samhället kan koncentrera sig på de som inte har de
resurserna.
De som är mest utsatta.
Genom att vara förberedd så kan man hjälpa andra att
bidra i totalförsvaret eller i en hantering av en kris.
Och då blir fokuset mycket på hemberedskap.
Och det är något förändrad tyngdpunkt i den här broschyren
jämfört med 2018.
En av tyngdpunkterna är att vi pratar om en vecka.
Vi förväntar oss att de som kan av oss ska
klara sig själva under en vecka.
Vi säger också att det räcker inte med det.
Vi förväntar oss också att man ska kunna hjälpas åt
i sitt närområde.
Det är en viktig pusselbit för att kunna fortsätta att
leva så normalt som möjligt.
Att kunna leva så normalt som möjligt kan till exempel
innebära att fortsätta att gå till jobbet och allt sånt
här som behöver fungera under väldigt svåra förhållanden.
Bygger på att vi hjälps åt.
Så det är en tyngdpunkt på dig själv men också
att hjälpas åt.
Vi ägnar oss särskilt åt vatten, värme, kommunikation, mat, läkemedel,
pengar, toalettbestyr och hur man kan lära sig mer om
det här.
Broschyren är kortfattad, men den ger också verktyg i.
Var kan du söka mer kunskap.
Vi har också i större utsträckning än 2018 tagit upp
riktad information till personer som kan behöva extra
stöd.
Det.
Det är så att det man normalt får stöd från
kommunen i en vardagssituation ska man också kunna förvänta sig
under kris och krig.
Men det är ändå viktigt att säga att även dessa
personer behöver hitta verktyg för sin egen hemberedskap, så därför
är vi väldigt tydliga på den punkten.
Vi tar också upp oro.
Det är så att de här frågorna väcker oro, inte
minst hos ungdomar.
Ungdomar uttrycker oro för det säkerhetspolitiska läget, för klimatrelaterade kriser,
för gängkriminalitet.
Och det är naturligt.
Då ger vi lite verktyg i vad man.
Hur man kan hantera sin oro och hur man kan
söka hjälp.
Vi har också ett kapitel som riktar sig särskilt till.
Hur kan vi tala med barn.
Jag vill passa på att säga att Lilla Krisinfo kommer
att ha särskilda kapitel om broschyren, för att kunna tala
med barn.
Det här är vad den här broschyren handlar om, nämligen
att vi ska vara genom kunskap och information och genom
att hjälpas åt, beredda och förhoppningsvis då mindre rädda.
Tillbaka till ministern.
För att avsluta då.
Totalförsvaret är hela samhället.
Om man tar på allvar det som står i den
här broschyren, då har man gjort en solidaritetshandling med sitt
land.
Då har man förberett sig.
Då har man tagit det grundläggande egna ansvaret för den
svåra säkerhetspolitiska situation vi befinner oss i.
Precis som Charlotte nämnde så är det ju på det
sättet att foldern innehåller information om till exempel hemberedskap.
Vad är då poängen med hemberedskap?
Poängen är ju att man, om man i normalfallet är
en person som klarar sig utan stöd och hjälp från
samhället, så förväntas man göra det även under störda förhållanden.
Det vill säga solidaritetshandling består i så måtto av att
man inte ligger samhället till last, utan att man kan
vara med och bidra och ytterst fullgöra sin totalförsvarsplikt om
det värsta skulle hända.
Det är möjligen lätt att kanske ironisera över vad har
en folder egentligen för betydelse.
Men betrakta det här som en manual för samhällets förväntansbild.
Den grundläggande förväntansbilden.
Jag vågar påstå att Sverige är ganska unika i det
här hänseendet.
Det här är inte en manual som ger svar på
alla scenarior.
Men det är en manual som ger en grundläggande mental
beredskap och förutsättningar till fysisk beredskap.
Om man följer de enkla instruktioner som finns i foldern.
Med anledning av det så tycker vi att det här
är viktigt, och med anledning av det så ska man
ta hand om det här.
Och man ska spara den.
För det här är en viktig information som går ut
till alla Sveriges hushåll.
Och med det så öppnar vi upp för frågor.
Tack!
Ja, då tar vi frågor i plenum.
TT. Varför står det så lite om kärnvapen?
Det står i princip bara att man ska stanna i
skyddsrum i två dagar men eller ett par dagar.
Men om man inte är i närheten av ett skyddsrum,
om man tror att man är utsatt för strålning, vad
gör man då?
Kan man dricka vatten till exempel?
I ett område som har utsatts för strålning?
Varför skriver ni inte mer om det här.
Det här handlar ju om att kondensera den information som
är mest grundläggande och den som är viktigast.
Jag nämnde ju initialt att den har vuxit i omfång
med nästan det dubbla, och det är en avvägning i
förhållande till till andra saker naturligtvis, som har bedömts viktiga
och kanske mer sannolika att få mer information om
det.
Så det är väl det korta svaret på frågan.
Jag vet inte om du vill lägga till något, men
det skrevs väldigt lite i förra broschyren och i likhet
med andra nya kapitel så är vi inte väldigt utförliga,
utan vi ger.
Vi aktualiserar frågan.
Vi måste förstå det här också, men vi gör det
kortfattat och vi ger andra källor.
Och det är det som finns.
I broschyren är också olika sätt att söka skydd där
skyddsrummet är det optimala.
Men har man inte närhet till det så ger broschyren
en slags enkel förteckning över vad är det bästa jag
kan göra utifrån min situation.
Det är lite så som även den här frågan hanteras
i broschyren.
Så det är i alla fall en början.
En fråga bara.
Jag tror att många funderar på husdjur.
Vad gör man med dem?
Ska man bara låta dem vara och springa ner i
skyddsrummet eller vad?
Det skulle vi inte rekommendera att man gör så.
Men så här, vi måste börja i det vi
försöker göra här.
Skyddsrummen.
De är till för att skydda befolkningen.
Idag lever många med husdjur och vi vet att det
är en fråga som många ställer.
Ja, om jag inte vet vad som händer med min
hund eller så, då kanske jag inte är beredd att
gå ner i skyddsrummet.
Det finns naturligtvis saker som kommer till oss om vi
får höra.
Det vi säger är att i första hand så måste
vi vara tydliga.
Det är för befolkningen.
Det vi skriver om i broschyren är att för vissa
så kan det vara viktigt med ledarhundar, då är det
möjligt.
Vi säger också att prata nu.
Med dina grannar och dig själv.
Hur kan vi göra?
Hur kan vi själva skapa beredskap?
För att inte hamna i det läget?
Om vi skulle behöva hamna där?
Hur kan vi skaffa beredskap?
För en veckas tid för våra husdjur?
Vad finns det för möjliga lösningar?
Men som det är nu så är skyddsrummen till för
befolkningen.
Ledarhundar.
Men där går en slags gräns.
Och det behöver vi fortsätta att lyfta upp och faktiskt
prata om.
För att.
Det finns ganska mycket kreativitet.
Kring hur man kan lösa situationer.
Om man börjar prata om det.
Men broschyren ger inte tydligare besked än så.
Bara sista frågan.
Att man ska klara sig själv i sju dagar eller
en vecka.
Men var det inte så tidigare också?
Inte lika tydligt.
Det har varit lite handlat om två dygn ungefär.
Vi har inte varit så explicita.
Den här veckan är den tid som är rimlig.
Att man kan klara sig själv, men också en tid
som samhället i övrigt kan behöva ha på sig för
att hitta mer långsiktiga lösningar.
Det här diskuteras inte bara i Sverige.
Det är flera av de nordiska länderna som också gör
broschyrer, och vi går allihopa till att en vecka är
kanske den rimliga avvägningen.
Fler frågor.
Jag hade bara en tanke frågor kring det här med.
Beredskapen som man ska ha hemma så att säga.
Då ska man klara sig en vecka med mat och
vatten.
Men det skiljer sig väldigt mycket mellan de som bor
i ett hus på landet och de som bor i
en stad, till exempel i en lägenhet där man är
helt beroende av vatten för att gå på toaletten så
att säga.
Och även elektricitet, uppvärmning och så vidare.
Nu har jag inte läst hela broschyren, men har ni
någon anpassning till var man befinner sig?
Om jag börjar med att svara så är ju poängen
med informationen i broschyren att man ska vidta de åtgärder
man har förutsättning att vidta.
Om alla gör det så har vi kommit en väsentligt
mycket längre bit på vägen i att skapa ett samhälle
som är mer okänsligt för svåra påfrestningar.
I det initiala skedet väl medvetna om att människors förutsättningar
är olika.
Så man ska se det här som en som en
guide eller en riktlinje för vilka åtgärder man ska man
ska vidta.
Vi vet också att vi får olika svar i storstäder
och på landsbygden, hur hur förberedd man upplever sig vara
och att i storstaden är det kanske större utmaningar med
att nå ut med det här.
Broschyren trycker på.
Att hjälpas åt.
En del bilder som beskriver att.
Jag har inte plats för det här.
Och då behöver man ju inte.
Stanna vid sig själv.
Utan man kan ju börja hjälpas åt genom att prata
i.
I huset, hyreshuset eller i området och hitta gemensamma lösningar.
Just vatten.
Är ganska tydligt beskrivet och.
Är nytt och även faktiskt ska jag erkänna.
Lite nytt för mig är det avsnittet som handlar om.
Toalettbestyren.
De är ju väldigt konkreta.
Och det är väl lite det som som jag tror.
Vi kommer längre i den här broschyren i att
kunna hjälpa till med hur.
Men vi trycker också på.
Att man behöver hjälpas åt.
Utifrån förutsättningar.
Tack!
Då bryter vi för enskilda.
Ja tack.